Väärin. Yhdysvallat ei ryhdy toimintaan Itä-Euroopassa, -
eli se ei vastusta julkisesti -
Neuvostoliiton sotatoimia Afganistanin rajalla.
Neuvostoliitto jatkoi siis -
tekemällä pommikokeen Beringinmerellä -
vain 1 500 mailin päässä Alaskan etelärannikosta.
Presidentti Richard Nixon varoitti neuvostoliittolaisia: -
Yhdysvallat ei aloita taistelua.
Me pysymme vahvoina pitääksemme yllä rauhaa, -
joten vastustajat voivat kysyä itseltään: -
"Ovatko Yhdysvaltoihin hyökkäämisen seuraukset -
sen haittoja suurempia?"
Neuvostotoiminnan seurauksena ydintutkijoiden ryhmä -
siirsi tuomiopäivän kellon viittä vaille puoleenyöhön, -
joka kuvastaa ydinsotaa.
Asteikolla nollasta kymmeneen, nollan ollessa mahdottomuus -
ja kymmenen ollessa täysi varmuus, -
miten todennäköisesti Yhdysvaltoihin hyökätään?
- Pat Buchanan. - Nolla.
Neuvostoliitto ei riskeeraisi sotaa, -
kun meillä on puolellamme kävelevä ydinkarkote.
Viittaatte tietysti Tri Manhattaniin, -
mutta takaako hän maailmanrauhan? Eleanor Clift.
Se ei ole estänyt Neuvostoliittoa kokoamasta ydinaseita.
- Se ei siis ole pelkkää uhkailua? - Ehkä he tekevät kokeitaan, -
koska he pelkäävät Tri Manhattania.
Ehkä koko maailma tuntee samoin.
Neuvostoalukset ovat tunkeutuneet...
Tämä taisi olla ajan kysymys.
Tämä kaikki on pelkkä vitsi.
Anna anteeksi, äiti.
JAPANI ANTAUTUU
HYVIÄ ELÄKEPÄIVIÄ, SALLY
LESBOHUORAT
...tarkoituksena lähettää viesti hallitukselle Saigoniin, -
että väkivalta ja sorto eivät ole tie rauhaan.
NIXON KOLMANNELLE KAUDELLE
Häipykää täältä, kostajat!
KUKA VARTIOI VARTIJOITA?
Edward Blake, 67. 184 cm, 102 kg.
- Kroppa kuin jalkapalloilijalla. - Näin vainajan.
- Loistokunnossa ikäisekseen. - Mitä nyt että oli kuollut.
Tuo on panssarilasia. Ei hajoa ihan vähästä.
Hänet piti heittää. Tarkistitko makuuhuoneen?
Tavarat pengottu.
Patja käännetty. Varmaankin ryöstö.
Tai lavastettu sellainen. Näetkö tämän?
Hän kättelee presidenttiä.
Olikohan Blake vakooja?
Hallituksen leivissä tai salaisia operaatioita?
Luulenpa, että tämä ei ole mikään pikkujuttu.
Rorschachin päiväkirja, 12. lokakuuta 1985.
Koiran raato kujalla aamulla. Renkaanjäljet haljenneessa mahassa.
Tämä kaupunki pelkää minua.
Olen nähnyt sen todelliset kasvot. Kadut ovat likaojien levennyksiä -
ja ojat ovat täynnä verta.
Kun viemärit viimein arpeutuvat umpeen, -
kaikki syöpäläiset hukkuvat.
Kaikki seksin ja murhien saasta velloo heidän vyötäisillään, -
ja kaikki poliitikot ja huorat huutavat: "Pelasta meidät."
Ja minä kuiskaan: "Ei."
Nyt koko maailma seisoo kuilun partaalla -
ja tuijottaa suoraan helvettiin.
Kaikki liberaalit, intellektuellit ja lipevät puhujat, -
ja äkkiä kukaan ei keksi mitään sanottavaa.
Allani kaamea kaupunki.
Sen kirkuna kuin teurastamo täynnä vammaisia lapsia.
Ilta löyhkää parittelulta ja huonolta omatunnolta.
Tänä iltana New Yorkissa kuoli koomikko.
Joku tietää miksi. Joku tietää.
Kuulin varmasti jotakin.
Vahdi ovea.
Tuuli vain rapistelee. Ensi kerralla...
Moni unohtaa, että se alkoi jengeistä.
Merirosvoasuja, aaveita.
Pitivät hauskana naamioitua ja ryöstää.
Pidätettyämme heidät he palasivat kaduille.
Todistajat eivät tunnistaneet heitä naamareiden takia.
Muutama meistä poliiseista ryhtyi myös naamioitumaan.
Täytimme lain vajavaisuuden.
Pian lehdet saivat vihiä. Jutut painettiin, -
ja meistä tuli koko kansan hupia.
Minä, Taala-Bill, Koimies, -
Kapteeni Metropolis, Huppuoikeus, -
Silkkiaave ja Koomikko.
Älä kysy hänestä.
Taidan olla humalassa kun kerron tätä nyyhkytarinaa.
Yritit kai sanoa jotakin.
Meillä oli liian helppoa. Teille tapahtunut oli epäreilua...
Teille, jotka jatkoitte. Nixon pakotti teidät ulos.
Nixon on mulkku. Ja äänestin häntä viidesti.
Hän tai kommarit.
On jo melkein keskiyö. Minun pitäisi lähteä.
Totta puhuen -
olit parempi Yöpöllö kuin minä ikinä, Danny.
- Hollis, tuo on täyttä paskaa. - Varohan puheitasi.
Tämä vasen koukku selätti Kapteeni Akselin.
Naamiokostaja Rorschach on käynyt poliisin kimppuun.
Rorschach on FBI:n etsityimpien listalla -
rikottuaan Keene-asetusta, joka kielsi naamiosankarit.
- Pakotti ulos muut paitsi hänet. - Kyllä hän vielä lopettaa.
Kuoltuaan.
- Ensi viikolla? - Ei sinun tarvitse käydä viihdyttämässä.
Jos on kuumat treffit...
Meidän eläkevaarien täytyy pitää yhtä.
Kaipaatko sitä koskaan?
- En. Sinä? - En hemmetissä.
Nähdään taas.
- Hei, Daniel. - Rorschach.
Otin papuja. Toivottavasti ei haittaa.
Ei tietenkään.
- Haluatko, että lämmitän niitä? - Hyvää näin.
Miten olet jaksellut?
Vapaalla jalalla.
Kuulin sinusta uutisissa. Olit käynyt poliisin kimppuun.
Pikkuhaava. Ei kaipaa hoitoa.
Daniel, katsohan tätä.
- Onko tuo papukastiketta? - Ihmispapukastiketta.
Nappi kuului Koomikolle. Veri myös. Kuollut.
Puhutaan alakerrassa.
Ehkä se oli vain murto.
Ehkä tappaja ei tiennyt, kuka Koomikko oli.
Tavallinen murtovaras tappaisi Koomikon? Naurettavaa.
Hän on tehnyt töitä hallitukselle vuodesta -77, -
auttanut kaatamaan marxilaisia Etelä-Amerikassa.
- Ehkä tämä oli poliittinen murha? - Ehkä.
Tai ehkä joku tappaa naamioituneita sankareita.
- Eikö tuo ole vainoharhaista? - Niinkö minusta nykyään sanotaan?
Koomikko hankki paljon vihollisia vuosien aikana.
- Jopa ystäviensä joukosta. - Miten Hollis Mason jakselee?
Masonin kirjassa puhuttiin ikäviä Koomikosta.
En pidä tuollaisista vihjailuista, enkä varsinkaan varjostajista.
Ehkä pidin sinua silmällä naamiomurhaajan varalta.
- Et ollut näin sentimentaalinen. - Meitä vastaan on hyökätty.
Mitä teemme asialle?
Kostamme.
- Vartijat ovat mennyttä. - Sanoo Nixon.
Sanoo minä.
Kukaan ei tiedä, kuka olet. Voit yrittää elää normaalia elämää.
Onko tämä normaali elämä?
Kun kävelet kaupungin katuja ihmistorakoiden ohi, -
jotka puhuvat heroiinista ja lapsipornosta, -
tunnetko olevasi normaali?
Ainakaan minä en piilottele naamion takana.
Et.
Piilottelet näkyvillä.
Nähdään, Dan.
Tunneli johtaa pari korttelia pohjoiseen.
Muistan. Kävin täällä usein, kun olimme kumppaneita.
Ne ne vasta olivat aikoja.
- Minne ne oikein katosivat? - Sinä lopetit.
Rorschachin päiväkirja. Tapaaminen hedelmätön.
Masentaa vähän.
Pian syttyy sota.
Miljoonat menehtyvät sairauksiin ja kurjuuteen.
Mitä väliä yhdellä kuolemalla on niin monen rinnalla?
Koska on hyvää ja pahaa, ja pahuutta on rangaistava.
En luovu siitä edes maailmanlopun uhatessa.
Mutta niin kovin moni kaipaa rangaistusta, -
ja aikaa on niin vähän.
- Kapteeni. - Ridley.
- Oletko nähnyt muita selvinneitä? - En.
Jalkani juuttui romuun.
Se vetää minua veden alle.
Ridley.
Ei.
- Lisää verta, lisää verta. - Houreisena näin sen.
Mustan kanuunalaivan.
Hornanlaivan mustat purjeet keltaisia taivaita vasten, -
ja tunsin taas ruudin, ihmisaivojen ja sodan löyhkän.
Aallot olivat kirkkaanpunaisia, -
vaahtopäitä, puistattavan lämpöisiä kanuunalaivan vanassa.
Luovutin sieluni kaikkivoivan Jumalan tuomittavaksi.
Pitäisi pommittaa Venäjä ja jättää loput Herran huomaan.
Tai edes lähettää Tri Manhattan vierailulle.
Hehän tässä ovat yllyttäneet meitä.
Olen lehtikauppias ja perillä asioista.
Tiedän, New Frontiersman. Ei ole vielä tullut.
Älä jää odottelemaan, sillä en tiedä milloin se tulee.
Luulin sinun olevan perillä asioista.
- Aiotko ostaa sen? - En.
Käy uudestaan huomenna.
Hra Veidt, olette Vartijoista toinen, -
joka on paljastanut kasvonsa, ensimmäisen ollessa Hollis Mason.
Olette hyötynyt siitä -
muutettuanne alter egonne Ozymandiaan tuotemerkiksi: -
leluja, eväsrasioita, geenitutkimusta.
Ymmärtääkseni tekeillä on elokuvakin.
- En kuullut kysymystä, hra Roth. - Anteeksi. Luuletteko...
Vartijoiden sorsivan minua kaupallistumiseni takia?
On käynyt mielessäni, -
että osa entisistä tovereistani voi nähdä asian niin -
kuten te selvästi tiedätte puolueellisen journalismin -
myyvän enemmän lehtiä.
Veidt-yhtiöiden tuotteet rahoittavat Tri Manhattanin työtä.
Laajensimme tutkimuslaitoksemme Etelämantereelle -
toiveena luoda halpoja ja uusiutuvia energialähteitä, -
jotta pääsisimme eroon fossiilisista polttoaineista.
Jokainen näkee, ettei kylmä sota ole ideologinen.
Se perustuu pelkoon riittämättömyydestä.
Jos teemme resursseista rajattomia, -
sotimisesta tulee turhaa.
Toivon muiden Vartijoiden ymmärtävän sen, -
missä he sitten ovatkaan.
Kiitos ajastanne.
- Näytät hyvältä, Adrian. - Dan. Liian pitkästä aikaa.
Rorschach siis luulee jonkun jahtaavan Vartijoita?
Onkohan se mahdollista?
Tilastollisesti yksi murha ei merkitse mitään.
Rorschach on sosiopaatti.
Samoin oli Koomikko. Hän oli periaatteessa natsi.
- Tiedät sen mainiosti. - En tullut, koska kaipaan häntä.
Rorschach tajusi, että vain me tiedämme toistemme identiteetin.
Koko maailma tuntee omasi. Siksi varoitan sinua ensimmäisenä.
Kiitos, -
mutta meillä on todellisempaakin pelättävää -
kuin Rorschachin naamiotappaja.
Voisiko Jon pysäyttää Neuvostoliiton ydinohjukset?
Heillä on varastossa 51 000 ydinohjusta.
Vaikka Jon pysäyttäisi niistä 99 %, -
läpi päässyt prosentti tappaisi kaiken Maan päältä.
Edes Tri Manhattan ei voi olla kaikkialla samaan aikaan.
Rorschachin päiväkirja, 13. lokakuuta 1985.
Kello 20.30.
Dreibergin tapaaminen jätti pahan maun suuhun.
Läski epäonnistuja, joka vikisee kellarissaan.
Miksi niin harvat meistä ovat aktiivisia, -
terveitä ja henkisesti tasapainoisia?
Ensimmäinen Yöpöllö pitää autokorjaamoa.
Ensimmäinen Silkkiaave on turvonnut vanha huora, -
joka tekee kuolemaa kalifornialaisessa lepokodissa.
Taala-Billin viitta juuttui pyöröoveen ja hänet ammuttiin.
Silhuetti murhattiin oman säädyttömyytensä takia.
Koimies on mielisairaalassa Mainessa.
Jopa Adrian Veidt, mahdollinen homoseksuaali.
Täytyy muistaa tutkia asiaa. Listallani on enää kaksi nimeä.
Molemmat asuvat armeijan Rockefellerin tutkimuskeskuksessa.
Menen heidän luokseen.
Kerron tuhoutumattomalle miehelle, että joku aikoo tappaa hänet.
- Hyvää iltaa, Rorschach. - Tiedät miksi tulin, Tri Manhattan.
Kyllä, mutta saat lähteä pettyneenä.
Et saisi olla täällä, Rorschach. Poliisi etsii sinua.
Hauska nähdä sinutkin, Silkkiaave.
Minulla on oikea nimikin. Käytä sitä.
- Sopii, Laurie. - Mitä teet täällä?
Koomikko on kuollut.
Rorschach haluaa minun katsovan tulevaisuudestani, -
löydetäänkö murhaajaa.
Varoitin jo Dreibergiä. Tulin varoittamaan teitäkin.
Vaikka jos haluaisin auttaa, -
jokin temporaalinen häiriö sekaantuu näkökykyyni.
- En näe tulevaa selkeästi. - Mikä häiriön aiheuttaa?
Todennäköisesti ydintuho.
Jos Yhdysvallat ja Neuvostoliitto käyvät avoimeen sotaan, -
ydinräjähdykset tuottaisi takioneja, -
aikana ymmärtämässänne taaksepäin liikkuvia hiukkasia, -
jotka hämärtävät näkökykyni nykyajassa.
- Palaan töideni pariin. - Odota hetki.
Entä jos joku haluaa meidät pois tieltä -
jotta emme voisi estää sitä? - Näkemiin, Rorschach.
Käytin paljon aikaa päästäkseni tapaamaan teitä. En lähde...
...ennen kuin sanon sanottavani.
Olet jättänyt paljon asioita kertomatta.
En halunnut aiheuttaa huolta etukäteen.
Voimme välttää sodan, jos ratkaisemme energiakriisin.
Sanot aina ajan olevan samanaikaista.
Jos niin on, miten voit muuttaa tulevan?
Kunpa vain näkisit ajan tavallani.
Anna minun näyttää.
Minulla oli taikaa ja unelmia. Olin sankari, hemmetti vie!
Ei ole vikani, että vanhenit. Mitä siinä valitat?
Tuon leivän pöytään sinulle ja pennullesi.
Soita Eddielle. Ehkä hän suo paremman elämän.
- Se oli virhe. Yhden kerran. - Hän yritti raiskata sinut...
- Lopeta! - Ajattelet synkkiä, -
ja mietit miksi salaan pahimman sinulta.
- Kerro terveisiä Danille. - Mitä?
Haluat pyytää minua päivälliselle kuten ennen, -
mutta et pyydä. Tiedät, etten voi lähteä.
Soitat Danille, joka on vain luonnollista.
Ansaitset vanhan ystävän lohduttamaan.
Dan Dreibergin pöytä.
Muistatko sen yhden tyypin? Miksi hän kutsui itseään?
Kapteeni Kalma.
Esitti superrikollista, koska halusi selkäänsä?
Yritti samaa kanssani, mutta kävelin tieheni.
Hän seurasi minua pitkin katua keskellä päivää -
huutaen: "Rankaise minua!" Minä sanon: "En! Häivy."
Mitähän hänelle tapahtui?
Rorschach tiputti hänet hissikuiluun.
- Ei se ole hauskaa. - On se vähän.
Oli mukava nähdä taas.
Niin oli.
Miksi me teimme niin? Miksi pukeuduimme sillä tavoin?
- Kukaan muu ei. - Muistatko pukuni?
Tiukkaa lateksia. Se oli kamala.
Niin. Kamala.
En halunnut tuottaa pettymystä äidille.
Hän halusi tyttärensä olevan kaltaisensa.
Keene-asetus oli parasta, mitä meille tapahtui.
Ainakin elämme kauemmin.
Mitä?
Jon ajattelee, että jos hän ei tee jotakin, -
syttyy ydinsota. Pian.
En tiedä mitä ajatella.
Hän puhuu aina kvanttimekaniikasta ja rinnakkaistodellisuuksista.
En edes tiedä, mistä universumista hän puhuu.
Hän ajelehtii erilleen minusta. Kaikista.
En osaa sanoa, vieläkö hän välittää minusta -
vai teeskenteleekö vain.
Jos hän teeskentelee, se tarkoittaa hänen välittävän.
Avaan oven sinulle.
Kiitos, Dan.
Onko sinulla aina saattajat?
He varmistavat, etten järkytä maan voimakkainta asetta.
Kutsuin sinut vaihtamaan kuulumisia ja pitämään hauskaa, -
mutta huumori on vähissä nykypäivänä.
Mitä odotit? Koomikko on kuollut.
Laurie, sinäkö siellä?
Luulisi sinun jo tottuneen tuohon matkustustapaan.
- En ole. Vihaan teleporttausta. - Voittaa se turistilennot.
- Otatko margaritan? - Kello on vasta 14, äiti.
Muistatko sen hepun, joka kirjoittelee minulle?
Hän lähetti muistoesineen. Tijuana Biblen.
Pieni pornosarjakuva, joita tehtiin 30- ja 40-luvuilla.
- Hän lähetti tällaisen? - Ne ovat arvokkaita.
- Tämähän on törkeää, äiti. - Minusta se on imartelevaa.
Miksi sanot minua äidiksi vain ollessasi vihainen?
Tiedän, miksi tulit. Osaan yhä lukea.
Näin sen lehdissä.
Tänään on Eddie Blaken hautajaiset.
Hän kai kertoi sitten viimeisen vitsinsä.
- Eddie-parka. - Miten voit sanoa noin?
Olet nuori. Et ymmärrä.
Asiat muuttuvat. Siitä on 40 vuotta.
Olen 67 vuotta.
Joka päivä tulevaisuus näyttää vähän synkemmältä.
Mutta menneisyys, -
jopa ankeimmat ajat, -
se vain kirkastuu kaiken aikaa.
Silmissä pyörii läikkiä.
Eddie, lopeta.
- Kiitos. - Kiitos, herra Pöllö.
Huomenna klo 15 studiollani.
- Pikkuinen paikka 21st Streetillä. - Kuulostaa hyvältä.
Ehta valokuvaussessio! Näyttääköhän tukkani hyvältä?
Mene vain. Viivyn viisi minuuttia.
Eddie.
Mitä helvettiä sinä täällä teet? Tiesit, että vaihdan vaatteita.
Toki.
Äläs nyt, kulta. Tiedän, mitä olet vailla.
Et pidä noita vetimiä turhan päiten.
Sanoin ei, Eddie.
- Ei tavattuna K-Y-L-L-Ä. - Tavattuna E-I!
Eddie...
Pikku paskiainen.
- Tällaisestako sinä tykkäät? Tämäkö kiihottaa sinua? - Mitä?
Elämme kovia aikoja, kyyhkyläinen.
Sade kastelee niin hyvät kuin pahatkin.
Koomikko oli hieman molempia.
Hän uskoi aina nauravansa viimeisenä.
Herra, sinä tunnet salaisimmatkin ajatuksemme.
Älä sulje armollisia korviasi rukouksiltamme, -
vaan pelasta meidät, oi laupias Herra, kaikkivaltias Jumala, -
vanhurskas ja armollinen vapahtaja.
Säästä meidät elämämme viime hetkillä...
Helkkarin ilotulitus.
Luulisi tämän maan saaneen jo kyllikseen räiskyttelyä.
Jos olisimme hävinneet tämän sodan, -
olisimme menneet vähän sekaisin. Siis valtiona.
Mutta emmepä hävinneet, kiitos sinun.
- Kuulostat katkeralta. - Minäkö katkera?
En helvetissä. Minusta se on hulvatonta.
Voi Kristus.
- Herra Eddie? - Tätä minä kaipasinkin.
Sota on nyt ohi. Meidän pitää puhua vauvasta.
Ei ole mitään puhuttavaa. Minä lähden.
Unohdan sinut ja kurjan pikku maasi.
Painu vittuun siitä.
- En. - Ala laputtaa.
Muistat sinä.
Muistat minut ja maani niin kauan kuin elät!
Kasvoni!
Blake, älä. Blake!
Hän oli raskaana ja ammuit hänet.
Niinpä niin, ja tiedätkö mitä? Sinä sen kun katselit.
Olisit voinut luottaa aseen höyryksi tai luodit elohopeaksi -
tai pullon lumihiutaleiksi, mutta et evääsi heilauttanut.
Et välitä pätkääkään ihmisistä.
Leijailet omissa sfääreissäsi.
Luoja meitä auttakoon.
Lääkintämies!
Keskellä eloa on kuolema kanssamme.
Kenestä me lohtua hakisimme, jos emme sinusta, oi Herra.
Tervetuloa. Aloitan piakkoin. Odotamme vielä yhtä.
Sanoin, ettet olisi ainoa hyvin pukeutunut.
Tervetuloa, Tohtori. Nyt voimme aloittaa.
Kiitos kun tulitte. Tutustukaa rikoskarttaan.
Hevonpaskaa.
Vaikka olet Koomikko, en tiedä milloin vitsailet.
Vartijat se oikea vitsi on.
Se ei toiminut 15 vuotta sitten, eikä se toimi nyt.
Ehkä juominen kokouksissa pitäisi kieltää.
Minä ja Rorschach edistyimme jengien kanssa yhteistyöllä.
Näin suuri ryhmä vaikuttaa julkisuustempulta.
Pystymme paljon suurempaan. Voimme pelastaa maailman -
oikean johtajan avulla.
Ja se olisit sinä, Ozzy? Olet maailman viisain mies.
Ei tarvitse olla nero nähdäkseen maailman ongelmat.
Mutta täytyy olla tollo luullakseen teidän voivan ratkaista ne.
Kuulette, että Moolok on palannut kuvioihin ja innostutte.
- Luuletteko, että sillä on väliä? - Totta kai oikeudella on.
Oikeudella.
Saamme tuta oikeutta. Vaikka tekisimme mitä.
Ihmiset ovat tappaneet toisiaan aikojen alusta saakka.
Nyt meillä on viimein voima hoitaa homma loppuun.
Millään ei ole paskan väliä kun ydinohjukset laukaistaan.
Sitten Ozymandias saa olla tuhkakasan viisain mies.
Maasta sinä olet tullut...
Poliisi suojelemaan kansaa!
Huomio, kansalaiset. Yritämme ylläpitää järjestystä.
Poistukaa kaduilta kunnes poliisilakko on ohi.
Väkivaltaa ei tarvita.
Yritämme ylläpitää järjestystä kunnes poliisilakko on ohi.
Painukaa takaisin koloihinne ennen kuin teitä sattuu.
- Ette ole lainvalvojia! - Haluamme tavallisia kyttiä!
Poikani on poliisi, senkin hinttarit!
Selvän teki. Tätäkö haluatte?
- Väkivaltaa ei tarvita. - Haistakaa vittu!
Tämä menee rankaksi.
Mahtava toimia Amerikan maaperällä, Dan.
Ei ole ollut näin kivaa sitten Watergaten jutun.
Kauanko voimme jatkaa tätä?
Kongressissa ajetaan säädöstä, joka tekee naamioista laittomia.
Siihen asti suojelemme yhteiskuntaa, kuten aina sanot.
- Miltä? - Heiltä itseltään.
- Helvetti vie. - Koomikko, odota!
Näpit irti.
Mitä meille tapahtui?
Mitä amerikkalaiselle unelmalle tapahtui?
Mitäkö sille tapahtui? Se toteutui!
Se on silmiesi edessä.
TAKANASI
Edgar William Jacobi.
Alias Edgar William Vaughn. Alias Moolok.
En tiedä mistä puhut. Olen eläköitynyt liikemies...
Valehtele vielä, niin murran toisen sormen.
Olen istunut tuomioni. En ole enää Moolok.
- Mitä sinä minusta tahdot? - Miksi olit Blaken hautajaisissa?
Tuntui vain, että täytyy hyvästellä Koomikko.
- Mistä tiesit hänestä? - Hän murtautui tänne.
Ilman naamariaan.
- Hän oli kännissä. - Vihollisia vuosikymmeniä.
- Miksi hän halusi tavata sinut? - En tiedä.
Heräsin ja hän oli huoneessani.
Hän oli tolaltaan. Hän itki.
Koomikko itki?
Hän soperteli järjettömiä. Olin pelosta jäykkä.
Pelkäsin, että hän tappaa minut.
Mitä hän sanoi?
Se on vitsi. Pelkkä vitsi.
Luulin, että tiesin, millainen maailma on.
Olen tehnyt pahoja juttuja.
Tein pahoja juttuja naisille. Ammuin kakaroita.
Vietnamissa.
Mutta se oli sota-aikaa.
En ole tehnyt mitään tällaista.
Tässä minä olen -
avautumassa arkkiviholliselleni.
Mutta totta puhuen -
olet melkein kuin ystäväni. Mitä se kertoo minusta?
Hemmetti.
Ja näin sinun nimesi sillä listalla.
Sinun ja Janeyn, mikä nyt olikaan sukuaan.
Manhattanin entisen muijan.
Anna anteeksi, äiti.
Sitten hän lähti. En tiedä, mistä hitosta oli kyse.
Hassu juttu. Kuulostaa uskomattomalta.
- Varmaan totta. - Siinäkö se oli?
- Olenko kuivilla? - Sinä?
Kuivilla?
Valelääkettä. Tehty aprikoosinkivistä.
- Laitonta. - Älä nyt viitsi.
Älä vie sitä.
Yritän mitä tahansa.
- Minulla on syöpä. - Millainen syöpä?
Tiedät kai sellaisen syövän, josta lopulta parantuu?
Minulla ei ole sellaista syöpää.
Rorschachin päiväkirja, 16. lokakuuta.
Mietin Moolokin tarinaa. Saattaa olla valetta.
Osa kostosuunnitelmaa, laadittu kaltereiden takana.
Mutta jos totta, mikä saattoi säikyttää Koomikon -
itkemään Moolokin edessä?
Mitä hän näki? Ja se mainitsemansa lista.
Edward Blake, Koomikko.
Syntyi 1918. Haudattiin sateeseen.
Murhattiin.
Niinkö meille käy? Ei aikaa ystäville?
Vain viholliset jättävät meille ruusuja.
Väkivaltaiset elämät päättyvät väkivaltaisesti.
Blake ymmärsi. Ihmiset ovat raakalaisia.
Vaikka sen yrittää naamioida, kätkeä, -
Blake näki yhteiskunnan kasvot.
Kohteli sitä vitsinä.
Kuulin kerran vitsin.
Mies menee lääkäriin, valittaa masennusta.
Elämä tuntuu julmalta.
Tuntee olevansa yksin uhkaavassa maailmassa.
Lääkäri kertoo helposta hoitokeinosta.
"Verraton klovni Pagliacci on kaupungissa. Käy katsomassa."
"Se piristää."
Mies pillahtaa itkuun.
Sanoo: "Mutta tohtori, minä olen Pagliacci."
Hyvä vitsi. Kaikki nauraa.
Rumpurolli pärisee. Esirippu.
Hei, Bernie. Onko sinulla Time Magazinea?
- Paljonko se nyt maksaa? - Sinulle $2.
Hinta nousee, vai? Ole hyvä.
- Pidin kirjastasi. - Kiva juttu, Bernie.
Heräsin painajaisesta ankealla rannalla miesteni kanssa.
Miesteni kappaleiden kanssa.
Muuta en hänen hyväkseen voinut tehdä, -
vaikka hän oli kantanut minut verimeren lävitse.
Hänen kostea syleilynsä oli estänyt minua ajelehtimasta tieheni.
Mutta tämän enempää lohtua en kyennyt tarjoamaan.
Yksi miehistöstäni makasi lähistöllä.
Linnut söivät hänen ajatuksiaan ja muistojaan.
Pois siitä.
Helvetissä ainakin lokit ovat kylläisiä.
Minä puolestani rukoilin, että ne veisivät silmäni.
Säästyisin enemmiltä kauhuilta.
- Koska sinulla se haastattelu on? - Ei huolta.
Meillä on runsaasti aikaa.
Sormesi on kuin patteria nuolisi.
- Lopeta, Jon. Mitä sinä teet? - Älä hermostu.
- Luulin sinun pitävän tästä. - En.
En tiedä.
En halua tuota.
En enää tiedä, mikä sinua kiihottaa.
Tiedän, että yritit vain...
Teitkö töitä samaan aikaan kun olimme sängyssä?
Työni Adrianin kanssa on kriittisessä vaiheessa.
- Tuntui tarpeettomalta... - Mitä?
Kertoa, kuka sinusta antoi minulle säälipanon?
Olin täysin keskittynyt sinuun.
Jos asenteessani on mielestäsi vikaa, -
voimme keskustella siitä.
Tiedät miten kaikki toimii, paitsi ihmisten osalta.
Olenko sinulle vain ratkaistava pulma?
Käske miestenne perääntyä. Siirrän reaktorin Karnakiin.
Olet ainoa yhteyteni maailmaan.
En halua enää sitä vastuuta.
Pidä hyvänäsi.
Älä murehdi, Jon. Hän palaa kyllä.
Ei palaa.
Häntä on kutsuttu sankariksi, aseeksi, -
valtion turvallisuuden takaajaksi, -
ydinsodan estäjäksi, tai maailmojen tuhoajaksi.
Myöhemmin illalla Tri Manhattan -
vastaa kysymyksiimme haastattelussa, -
jonka mainoksettomuuden tarjoaa Veidt-yhtiöt.
- Kuka siellä? - Laurie.
Anteeksi. Vaihdatin lukon.
- En tiennyt mihin mennä. - Peremmälle vain.
- Mikä hätänä? - Jätin Jonin.
Taivas. Olen pahoillani.
En tiedä, miksi tulin tänne.
En tunne ketään muita.
En tunne ketään paitsi hemmetin supersankareita.
Ei se mitään. Te kaiketi vain riitelitte.
Ei. Et tiedä, millaista on elää hänen kanssaan.
Tapa, jolla hän katselee esineitä, kuin hän ei -
muistaisi mitä ne ovat.
Todellinen maailma on hänelle kuin usvan läpi kävelemistä.
Ja ihmiset ovat kuin varjoja.
Vain varjoja sumussa.
Miten tässä näin pääsi käymään?
Anteeksi, Dan.
Olen pilannut iltasi jo kaksi kertaa.
Oli kiva, että tulit. Olin vain menossa Hollisille.
Saat kyllä tulla mukaan.
Minä vaadin.
Tri Manhattan saapuu, eikä minulle viitsitä kertoa.
Ei ole aikaa meikata. Tuo sininen on liian kirkas.
Onko sävy nyt riittävän tumma?
On. Täydellinen.
Maailman paino harteilla, mutta hän ei luovuta.
Uutismiehet sopeutuvat aina. Sieltä se koditon taas tulee.
Sanoin, ettei tämän kuun numero ole vielä ilmestynyt.
Miksi luet sitä oikeiston lehteä? Eivät he välitä mistään.
Sieltä ne tulevat.
- Seymour. - Miten menee, Bernie?
Ehkä pitäisi ottaa taksi. Tämä on häijyä seutua.
Minulla on häijy olo.
Tässä ovat Pentagonin kieltämät puheenaiheet.
Afganistan tulee puheeksi, mutta ota asia lunkisti -
ja yritä vältellä nurkkaan joutumista.
...tunnettu ydinfyysikko, joka jouduttuaan onnettomuuteen -
sai yliluonnolliset voimat ja pystyy muokkaamaan materiaa.
Maailma tuntee hänet nyt Tri Manhattanina.
Tervetuloa.
Kiitos.
- Nti Black, esittäkää kysymys. - Tri Manhattan, kuten tiedätte, -
tuomiopäivän kello -
symboloi ihmiskunnan sukupuuton lähestymistä -
keskiyön edustaessa ydinsodan uhkaa.
Kello näyttää nyt neljää vaille keskiyötä.
Onko tuho niin lähellä?